«Вічність трива цей день»: відбулася презентація альманаху про художні хроніки війни
![](/sites/default/files/main/articles/26022024/428038105_1142869316844470_2965457403156469203_n.jpg)
Днями у Національному музеї літератури України відбулась презентація альманаху «Вічність трива цей день. Художні хроніки війни». Праця, упорядкована за підсумками Науково-мистецького форуму «Музи не мовчать!», вийшла друком у видавництві «Джура», а ініціатором проведення форуму та створення альманаху є Інститут літератури ім. Т. Г. Шевченка НАН України. Альманах зібрав на своїх сторінках поезію, прозу, драматургічні твори про війну у різних контекстах її осмислення, а також інтерв’ю з українськими авторами, артистами, митцями.
Захід згуртував поціновувачів творчого слова як наживо у столиці, так і в мережі: за допомогою дистанційного зв’язку до презентації доєдналися автори, чиї твори містяться у збірці, упорядники видання, представники українських наукових та творчих осередків.
![фото](/sites/default/files/inline-images/428206293_770408087889168_8382069400231465247_n.jpg)
Розпочала презентацію генеральний директор Національного музею літератури України Галина Сорока. «Цей Альманах, у якому зібрані твори війни, насправді є важливим історичним документом. Мине час й історики будуть працювати з датами, аналізуватимуть події, вноситимуть своє суб'єктивне сприйняття і трактування минулого. Втім, художнє слово цьому збірнику ніколи не буде піддаватися чийомусь трактуванню, у ньому завжди зберігатиметься істинний документальний дух часу, дух людської душі, дух сьогодення», – зазначила Галина Сорока.
![фото](/sites/default/files/inline-images/428429430_956155832517110_14004585718045759_n.jpg)
Модерувала подію авторка ідеї видання збірки та одна з наукових керівниць проєкту, професорка Запорізького національного університету, провідна наукова співробітниця відділу зарубіжних і слов’янських літератур Інституту літератури ім. Т. Г. Шевченка НАН України Наталія Торкут. Вона здійснила екскурс у передісторію створення Альманаху, розповівши про Науково-мистецький форум «Музи не мовчать!», який зібрав у віртуальному онлайн просторі понад триста учасників. Його мета полягала в тому, аби репрезентувати літературні, музичні, візуальні твори, написані після 24 лютого 2022 року, а також стимулювати аналітичне обговорення поточної культурно-мистецької ситуації.
![фото](/sites/default/files/inline-images/428443813_460761046289847_1132906650499225246_n.jpg)
Наталія Торкут процитувала слова, які сказала в останній день Форуму професорка Ема Вірубалова (Трініті коледж, Дублін): «Коли європейське мистецтво поставило себе на паузу, вражене жахами російської агресії, українські митці, перебуваючи в самісінькому епіцентрі пекла, продовжують виконувати свою місію – писати літературні твори і музику, малювати картини і створювати скульптури, ставити вистави і знімати фільми». У своїй передмові до альманаху професорка
Н. Торкут також зазначила, що «повномасштабна війна торкнулася кожного українця, зруйнувавши весь звичний хід життя. Але саме в цей драматичний час, коли відбуваються трагічні події глобального масштабу, Україна набуває нового екзистенційного досвіду, який кардинальним чином змінює самооцінку нації, її самовідчуття і бачення самої себе. Цей альманах покликаний продемонструвати потужну вітальну силу українського мистецтва, його екзистенційну значимість для нації, яка переживає найдраматичніший і найвідповідальніший період власної історії».
![фото](/sites/default/files/inline-images/428462056_1053042382435417_3207196023940691703_n.jpg)
Так, до видання «Вічність трива цей день. Художні хроніки війни» включено різножанрові літературні твори, обʼєднані не тільки часом написання і воєнною тематикою. Їм притаманна нефальшивість інтонацій, особливий характер мімесису, специфічна поетика якого заслуговує на дослідницьку увагу. «Альманах майже покроково, день за днем, відтворює те, що відчувалося в перші місяці війни усіма нами: військовими, мирним жителями, біженцями – такими різними, і водночас такими схожими у своєму стражданні та емпатії. Як хроніки художні, включені до цього видання твори торкаються підсвідомості, створювані ними образи закарбовуються у памʼяті, породжують сильні емоції, здатні спричиняти духовне очищення через співпереживання, а інколи й арт-терапевтичний ефект», – йдеться у передмові.
![фото](/sites/default/files/inline-images/428417272_400856679201851_2344276802688555019_n.jpg)
Директор Інститут літератури ім. Т. Г. Шевченка НАН України академік Микола Жулинський, звертаючись до учасників заходу, зауважив, що «форум «Музи не мовчать» дав особливий сигнал громадськості і засвідчив, що слово – це дуже ефективний засіб у боротьбі з історичним ворогом України. Усі ми прекрасно розуміємо, що війна, яка сьогодні триває, – це протистояння цивілізацій, війна культури та історичної пам'яті. Тому слово в цій боротьбі є не менш важливим, ніж зброя, і саме воно допоможе нам наблизити перемогу України».
До події долучився і меценат цього видання, воєнний волонтер, громадський діяч Денис Тарновський, який додав, що «колись цю війну розберуть на маленькі пазли. Буде багато цифр, багато описів воєнних дій. Але не менш важливою є творчість митців в часі війни, адже саме вона демонструє те, що було на душі у людей в часі складних випробувань».
Також під час презентації до присутніх звернулася ілюстраторка збірки – харківська художниця Дар’я Хрисанфова, яка розповіла про сенси, заховані на обкладинці книги. «Альманах «Вічність трива цей день. Художні хроніки війни» – це, насамперед наш військовий щоденник, щоденник почуттів. На обкладинці я зобразила не просто яблука, а в певному сенсі історію саду, його безкінечність і незворотність. Сад – це символ нашого слова, нашої культури. Цей сад, який росте, тримається на кожному з нас, тож яблука, які я намалювала, є уособленням всіх українців, які плекають свій внутрішній сад. Я сподіваюся, що ніколи ми не втратимо свої сади, ніколи не втратимо своє сонце, і воно щоразу буде сходити вранці», – акцентувала Дар’я Хрисанфова.
Надалі, директор видавництва «Джура» Василь Ванчура, розповідаючи про Альманах, підкреслив, що «в цієї книги особлива енергетика, тож велика радість, що збірка таки вийшла у світ».
Особливою щемкою та натхненною частиною заходу стала декламація віршів та прозових творів. Зокрема поетеси Ольга Башкірова, Ніна Ковальчук, Тетяна Белімова, Наталія Левченко, Ігор Павлюк, Володимир Тимчук прочитали свої тексти наживо, а військова медикиня Марія Лещенко надіслала відео з передової. Вірші української поетки Наталки Маринчак прозвучали англійською мовою у виконанні перекладачки, професорки Лади Коломієць. Присутні мали змогу переглянути фотографії англомовної поставки п’єси Ніни Захоженко «Я норм», яку поставили студенти театральної групи Ганноверської вищої школи (США).
У презентації також взяли участь упорядники розділів і рецензенти Альманаху, зокрема Олександр Боронь, Тетяна Шестопалова та Ніна Герасименко, які акцентували увагу на унікальності цього видання і його значенні для розвитку сучасної української культури й гуманітарних студій.
Фінальним акордом Альманаху стали філософсько-мистецькі діалоги українських митців, поетів, художників, театральних режисерів, кінокритиків, зокрема Сергія Жадана, Святослава Вакарчука, Ростислава Держипільського, Лариси Брюховецької, Анатолія Гайдамаки. Як зазначила доцент Львівського національного університету ім. Івана Франка, журналіст газети «День» Ольга Квасниця, авторка й упорядниця цього розділу, «війна фрагментиризувала кожного з нас, а творчість, як і сам Форум, інтегрували нас через проживання емоцій, через рефлексію себе в мистецтві. Цей альманах – це досвід осмислення перших місяців війни, досвід екзистенції між життям і смертю, досвід прийняття неминучого і вітальна силу вибору життя».
Письменники мали змогу поділитися власними роздумами та надихнути учасників дійства на осмислення викликів часу, у якому ми сьогодні живемо, творимо і ростимо власні душевні сади упродовж вічності, яка трива цей день.
Ольга КВАСНИЦЯ,
Ярина ПРИШЛЯК
Автор
Ольга КвасницяSection
Культура